Kuren findes i giften.
Ned med systemet!
-Hvad inspirerer dig i dit arbejde? -Kærlighed og had.
Din vibrato løser ikke sig selv.
Er det stramt? Godt. Tag hænderne op fra vandet.
-Og så spiller du. -Okay.
Syng gennem oboen - let.
-Stop med at slå en myg med en hammer. -Okay, jeg er med.
Vaughn Williams kaldte det en rondo pastorale.
Men du er ved at rydde en hel skov.
Er det din kat? Elsker abessinere. Jeg havde en burmeserkat før.
Jeg savner hende sådan. Hvor er hun?
Hun er død.
-Okay, vi prøver igen. -Ja, straks.
Undskyld, jeg slukker den.
Rodrigo? Jeg havde vist ret. Rachel skylder mig en americano.
-Jeg må nok svare. -Sikkert.
-Hallo, maestro. -Hej, Hailey.
Er du klar til eventyr? Du skal skaffe en bil. En fiks en.
-Mener du en "Smart"? -Ja, smart er godt.
Vi skal finde vores nye solist som spiller uden for byen.
-Og vi skal af sted nu! -Seriøst?
Jeg bliver undervist af Betty Cragdale...
Javel, okay, men gør dig færdig så.
Når du er færdig ringer du, for vi må straks af sted. Okay? Ciao.
"Termokande i intethed". Fedt!
-Hej. -Hej.
-Hvordan gik det i dag? -Hun er et mareridt, men kan sit kram.
Jeg må af sted, Rodrigo venter.
-Er du okay? -Ja... tror jeg. Se her.
-Dødsboet er gjort op. -Kors i hytten!
-Hvad vil du med alle pengene? -Jeg overvejer alternativerne.
En del af mig vil være ansvarlig og investere.
Den anden del vil hyre David Bowie til at spille på taget.
En finsk fyr på college var til wicca og seksuel ydmygelse.
Hans far døde og han investerede arven, men så døde han-
-og hans mor arvede ham, men hun var allerede superrig.
Det skal nok ordne sig. Beklager, men jeg må gå nu.
-Af sted med dig. -Okay.
Jeg elsker dig.
-Tak, fordi du kom så hurtigt. -Intet problem.
Jeg var i området. Det er bar mitzvah, så der er travlt.
Jeg har problemer med mit håndled.
-Generer det stadig? -Det er blevet værre.
-Du må gå til en læge. -Jeg har allerede booket en tid.
Men jeg er løbet tør for kodein og behøver noget stærkere.
Jeg kan give dig lidt fentanyl og oxycontin-
-men som din ven bliver jeg bekymret, du må ikke blive afhængig.
Tror du at jeg er fem år? Det er sødt af dig, men bare rolig.
Jeg skal nok klare det her, jeg klarer det, jo, det går fint... ja!
Beregner ruten til depotet for giftigt affald.
"Giftigt affald"? Skulle vi ikke hente en ny musiker?
Det er der hun spiller klokken 12.
Skynd dig, ellers misser vi hele violinkoncerten.
Violinkon... skal vi hente Ana Maria?
-Ja. -Åh, gud.
Jeg ved det, men det er min første koncert og jeg må gøre mig bemærket.
Og Ana Maria spiller med blodet, med en feber.
Hun vil flå August Memorial op som en retfærdighedssøgende høg.
Fint, men undskyld mig: Sidst De så hende, gik det vist ikke så godt.
Men jeg kan tæmme hende.
Hvis hun ikke er sammen med en anden fyr eller pige.
Jeg vil ikke tænke på de ting. Vi finder hende, så ordner det sig.
Det virker lidt masochistisk. Du kan få hvem som helst.
Hailey... jeg må indrømme, at jeg er lidt nervøs, okay?
Men jeg har udsat orkestret for en masse i min søgen efter liv.
Jeg har prøvet at få det til at give mening. Kun sådan bliver det relevant-
-og får en betydning.
Og Ana Maria, hun... giver mig liv.
Hun er mit liv. Drej til venstre om 200 meter.
Vil du gentage køreanvisningerne hele vejen? Fint.
Bliv i venstre kørebane.
Forsøg at holde dig i venstre kørebane. Så godt som du nu kan.
-Der er du, kom ind! -Forkert dag? Vi sagde lørdag, ikke?
-Lørdag, præcis. -Er jeg tidligt på den?
Jeg ved ikke, det er dig der har to ure!
Så... jeg hælder vin op til dig.
Vi har vigtige orkesterspørgsmål at diskutere.
Den er god. Rigtig god.
-Det her føles ikke rigtigt. -Det er præcis derfor vi skal være her.
Det her er meget typisk for Ana Maria. Og Rodrigo.
-Der er ingen her. -Ana Maria er som et mystisk geni.
-Hallo der! -Hvad?
Efter jeres hår at dømme er I her for at se musikfreaken?
Ja, sneg sig ind med en hel bande underlige mennesker.
De forsvandt før politiet kom. Det jeg så var ret nuanceret og teatralsk.
Det er godt at De syntes det. Er hun ikke god... sir?
Du kan kalde mig Eric, og jeg bliver nok fyret efter det her.
I må gå nu, det er farligt her, det er et depot for giftigt affald.
Hvorfor mon jeg har beskyttelsesdragt på? Kom så, gå nu.
-Vi finder hende. -Hav en god dag.
De vil kræve en sænkning af grundlønnen for nye musikere, men det er en finte.
De søger strid der, men det store slag gælder sundhed og pension.
De vil prøve at spille de ældre musikere ud mod de yngre.
Bob... stop med at snakke.
-Jeg er for hurtig nogle gange. -Silencio. Bare et øjeblik.
Ja... okay, ja.
Vend ansigtet mod vinduet, så jeg ser din profil.
Javel... okay.
-Du har en fin profil. -Åh, tak!
Nogle gange ser jeg på orkestret og ser dig spille din søde, lille piccolo.
-En normal størrelse piccolo, faktisk. -Jeg tænker "han er ikke uattraktiv".
"Tværtimod, han er faktisk sød på en sær måde."
Virkelig? Det var fandens!
Det var fandens.
-Du er meget vittig. -Cynthia... er du lidt...?
-Liderlig? -Nej, jeg ville sige "beruset".
-Hvorfor har vi aldrig knaldet, Bob? -Åh!
-Er det ikke ganske indlysende? -Jeg ved ikke, er det det?
Ja, du ser jo frem, mod dirigenten.
Og jeg er bag dig med min lille piccolo.
Du kan vel komme ind bagved med din piccolo?
Den slags skete aldrig da Lazlo var komitéleder.
-Kommer der noget frem? -Hun skulle bo her i området.
-Er det en pålidelig kilde? -Ja, han har mange følgere på Grindr.
-Det står her. -Vi har kun et værelse ledigt.
-Vil I have det? -Ja.
-Ja, klart. -Herligt. Værsågod.
Vi har vaskeri på anden sal og sauna på tredje, hvis I behøver det.
-Det behøver vi ikke. -Jeg sover nok ikke i sengen.
Har I de der lange og trekantede chokolader?
Toblerone, naturligvis. I minibaren.
Det er min svaghed. Tak.
Jeg ville først holde det for mig selv, men hvad fanden.
-Jeg behøver forslag. Hvad siger I? -Køb en lejlighed og sælg videre.
-Min fætter tjener fedt på det. -Jeg er nervøs ved at binde mig.
-Hvad med dyr? -Uddyb.
En alpacafarm. De er søde, og ulden er guld værd.
Jeg lavede nogle udregninger for at have bistader på taget, men...
Jeg tror ikke at jeg på rette vis kan tage hånd om insekter, dyr, børn...
Slet ikke planter. Jeg hader planter.
-Hvad siger du, Evan? -Skal du bruge alle sammen nu, eller?
Jeg har tre eller fire studielån og p-bøder. Kunne godt bruge lidt hjælp.
Hvad du end gør, så pas på. Tænk på halvdelen af ungerne vi voksede op med.
De havde deres opsparingsfonde og gjorde aldrig noget med deres liv.
Men hvis du ved, hvad du vil med dit liv er det jo bare et ekstra krydderi.
-Lizzie? -Gik hun?
Hailey...
Hailey.
Hailey!
Hailey - se her.
Ana Maria har angivet et sted.
-Fishtown. Har du været der? -Nej.
Ret passende for et økologisk show.
-Fishtown. -Det er det vel.
Okay.
-Hvornår vil du af sted? -Nu. Pak taskerne.
Jeg tømmer minibaren.
-En til dig og en til mig. -Tak.
Vil du have den? Toblerone. Det er min svaghed.
Åh, godmorgen, Tornerose.
En post-coital omelet til den mest sexy cellist i den vestlige verden.
-Tillavet af kok Robertito. -Det er sødt af dig.
Værsågod. Jeg har det fantastisk.
-Det var højt... -Ja. Hvad er klokken?
Jeg har ikke engang ur på.
Kors i skuret. Jeg må af sted.
Jeg skal hente min datter i lufthavnen.
Hun læser til ingeniør på Stanford. Gudskelov hun ikke er musiker.
Selv om jeg må tilstå, at det kan have sine fordele at spille piccolo.
-Vi ses i orkestret, pige. -Jep. Tak for omeletten.
-Hailey! Kom herop! -Har du fundet det?
-Du må se det her! -Hvad er det?
Jeg vil bo her.
En nedlagt fabrik. Det kan blive et operahus.
Åh, nej. Dårlig akustik.
Tænk dig dem der har arbejdet her. Deres blod...
...og deres sved og tårer. Nej, jeg vil ikke bo her.
Måske skulle vi tage tilbage til hotellet.
Nej.
Hun er her et sted. Jeg føler det.
Derfor lærte jeg aldrig at lave mad... Hvad var det jeg sagde?
-Er det hendes green room? -Nej, Ana Maria bruger ikke den slags.
Hun bruger ikke de ting som vi gør.
Ved du hvad, det her var en dårlig idé.
Vi går tilbage til bilen og kører rundt lidt. Jeg mailer hende.
-Kom. -Nej.
Du gav mig jobbet så jeg kunne lære noget, ikke bare køre dig rundt.
Det her handler om dig - om blodet!
Jeg ved det, jeg ved det, jeg ved det.
-Min skæbne venter i det telt. -Og når du er tilbage er jeg her.
Nej, Hailey. Du har været eksemplarisk denne weekend.
Du må tage tilbage. Jeg må gøre det her på egen hånd.
Det er sjovt, sidste gang vi besøgte hende prøvede du at stoppe mig.
-Nu lader du mig ikke lade være. -Ja, det er sjovt...
Faktisk... kan du blive i to minutter?
-Det værste er de to første minutter. -Absolut, maestro.
Ana Maria...
Du vil have mig.
Jeg behøver dig.
-Hvorfor? -Det er min første koncert her.
-Jeg behøver en solist. Dig. -Haha!
Du hørte mig: Haha! Skulle jeg spille for gamle enker i August Memorial?
Limousiner afleverer dem, rustvogne henter dem. Og hvad skal jeg spille?
Brahms? Mozart? Händel?
Sæt dig.
Sæt dig!
Elskede... jeg ønsker at du spiller Sibelius.
-Sibelius? -Ja.
-Som vi første gang elskede til. -Jeg ved det.
Adagio, efterfulgt af allegro, ma non troppo.
-D-dur. Lykke. -Ja.
Jeg pakkede den musik væk for længe siden, for aldrig mere at spille den.
Jeg ved det. Men vil du gøre det en gang mere?
Husker du os? Berlin.
Kenya. Island. Du og jeg.
Du og jeg - du og jeg.
Det siges at sand kunst må overvinde alle forbehold.
Jeg gør det. For dig, min elskede.
Tak!
Jeg gør det!
Vent lidt.
Hvad er det der?
Kyskhedsbælte. Jeg må bevare min passion til scenen.
Okay.
Men jeg tager det af efter koncerten, bare rolig.
Hej...
-Har du savnet mig? -Ja, det har jeg faktisk.
-Hold mund. -Bare så du ved det er Addison hjemme.
-Og så har jeg ikke børstet tænder. -Kom så oven på mig.
-Har du ikke været i Miami? -Jeg har svært ved at blive brun.
-Træk bukserne af mig. -Okay.
Dansk tekst: www.ordiovision.com